Hlavy hore, čaká nás veľa napätých zápasov, smutných momentov i úspechov plných radosti a šťastia.
Ďalšia sezóna slovenskej futbalovej reprezentácie je fuč. Blížia sa Vianoce, oslavy Nového roka a veľa pohody strávenej v kruhoch rodín a priateľov. Podobne ako jednotlivci stanovujúci si ciele a predsavzatia na nasledujúce desiatky týždňov a pozerajú, čo ich čaká, chladným nezostáva ani pravý športový fanúšik. Samozrejme, v ponuke je veľa rozdielnych športov, no ako už nadpis článku napovedá, zameriame sa konkrétne na najpopulárnejší šport sveta - futbal. Sezóna 2017/2018 nekončí, je práve v polovici. Avšak naše A-mužstvo reprezentujúce Slovensko s bielym dvojkrížom na hrudi čakajú o niekoľko mesiacov zaujímavé výzvy, na ktoré sa ako nadšenci veľmi tešíme.
Historické Majstrovstvá Európy 2016
Po vydarenej kvalifikácii sa naše mužstvo ocitlo na Majstrovstvách Európy vo Francúzsku. Krásna udalosť. Kontinentálne špičky sa stretli na dobre zorganizovanom šampionáte, kde sme si neurobili hanbu. Rovnako ako keď sme sa prvý raz predstavili na MS v JAR, tak aj tu sme hneď na prvý pokus postúpili zo základnej skupiny. Na našu smolu, do dôležitého súboja sme schytali Nemecko, špičku. Dostali sme prvý, no veľmi pekný, gól a už to išlo. Prehrali sme 0:3, no aj tak sme si urobili dobré meno a navyše postúpili v rebríčku FIFA opäť vyššie.
Potešila aj početná návšteva slovenských podporovateľov počas jednotlivých zápasov. Rozhodne sa nenudili a trikrát si mohli schuti zakričať "gól!". Organizátori počas prestávok a príprav na zápas púšťali do reproduktorov aj známe slovenské piesne vrátane Macejka a vydarila sa im aj ich vlastná verzia našej národnej hymny. Pamätáte si však na trapas, kedy pred zápasom s Walesom na tribúne roztiahli štátny znak hlavou dolu? Stáva sa... Každopádne išlo o fantastickú skúsenosť a veríme, že sa ukážeme aj na ME 2020.
Pre pripomenutie, zápas, ktorý ukončil našu púť šampionátom:
Majstrovstvá sveta v Rusku bez Slovenska
Poďme však chronologicky a obzrime sa za nedávnou kvalifikáciou. 25. júla 2015 sme s napätím v televízii sledovali vyžrebovanie skupín, kedy sa rozdeľovalo až 52 mužstiev do 9 skupín. Naša krajina sa ocitla v druhom koši. Ako ubiehal čas, postupne nám do bojov o postup pridelili nasledovných súperov - Anglicko, Škótsko, Slovinsko, Litvu a Maltu. Športové médiá sa zaoberali len súbojom Anglicko - Škótsko, ostatné mužstvá boli akoby do počtu. Chalanom s dvojkrížom sa pozornosť nevenovala aj napriek sympatickému vystúpeniu na ME vo Francúzsku. Tiež sme aj začali ako zo zlého sna. Prvý zápas nového cyklu - privítali sme v Trnave Anglicko, najväčšieho favorita. Bojovali sme, už-už sme to videli na remízu, no v poslednej minúte prišla ľadová sprcha. Angličania z poslednej možnej akcie strelili gól a slovenskí fanúšikovia toto nešťastie nemohli ešte ďalší týždeň rozdýchať.
Jeden z veľmi pekných momentov kvalifikácie, kedy sme v domácom prostredí rozobrali Škótov na súčiastky:
Následne sme cestovali k príbuzným do Slovinska, kde sme taktiež prehrali. Úvod ako zo zlého sna. Chvalabohu, že sa neskôr naši reprezentanti chopili akej-takej šance a začali vyhrávať. Skvelé výkony korunovali domácim vyfackaním Škótska 3:0. Víťazstvá s Litvou a Maltou boli povinnosťou. No záver bojov máme čerstvo v pamäti ešte všetci. V Londýne sme si to išli rozdať s Angličanmi. A začali sme fantasticky, ako z rozprávky. Dali sme gól, dominovali sme. Avšak opäť sme dostali gól (ktorý daný hráč strelí raz za 5 rokov) a otupila sa naša sila. A zápas v Škótku? Uff, dalo zabrať. Moment, kedy sme videli Škrteľom nešťastne tečovanú loptu v sieti Martina Dúbravku, srdce nejedného pravého fanúšika bolo zlomené. Zostalo ticho. Sklamanie.
Avšak, istá nádej bola. Doma s Maltou sme ešte stále mali o čo hrať. Celý štadión fandil a veril v mal zázrak. Naši skórovali, no zápas v Slovinsku (proti Škótsku) bol napätý aj do konca. Živo si pamätám, ako nám píplo upozornenie na telefóne, že Slovinci strelili gól. Prešlo pár sekúnd a celý štadión jasal. Nádherný moment. Skóre druhého zápasu sme sledovali aj po záverečnom hvizde v Trnave. Vyšlo to, stačila už len jedna remíza z inej skupiny. Bohužiaľ, šťastena sa odvrátila a naši nešťastne zostali tak či tak doma a do Ruska sa nepozreli.
Futbalové prostredie na Slovensku
Kedysi sme radi hudrikovali jedno a to isté dookola: "Nemáme poriadny štadión hodný reprezentačných zápasov!" Pamätáte si, ako sme cudzích hráčov, delegátov a fanúšikov hostili na Pasienkoch v Bratislave? PASIENKOCH? Zrúcanina, za ktorú by sa hanbila aj dedina so 600 obyvateľmi. Paradoxne, veď návštevy na domáce zápasy Slovana bývajú podobné. Nie, nevybíjam si komplexy, ale späť k veci. V Trnave, v peknom meste so sympatickým primátorom, stojí Štadión Antona Malatinského (City Arena), to najlepšie, čo zatiaľ u nás máme.
Moderný stánok s takmer 20 000 kapacitou pôsobí sympatickým dojmom. Reprezentačné zápasy majú skutočne úroveň. Už len aby bývalo na každom stretnutí vypredané, nebolo by to krásne? Nie, len keď príde Anglicko. Ale všeobecne, na repre chodí dosť ľudí. Ich počty si častokrát pochvaľuje aj tréner Kozák pripomínajúci, že kvôli fanúšikom sa futbal robí a keď chodia, je to krásne.
Rozhovor s hlásateľom si môžeš prečítať tu.
Aj Marcel mal svoje chvíľky:
Internetoví odborníci na všetky aspekty
Čo je však pravidelne veľkou brzdou po zápasoch, sú obyčajné komentáre od (ne)obyčajných ľudí. Priznajme sa, každý z nás po zápase vyhľadáva tematické články k zápasu, hľadá vyjadrenia účastníkov či reakcie zahraničných médií. A keď dočítame novinársky kúsok, listujeme príspevky od ľudí. Ak sa podarí vyhrať, dajú sa čítať. Sem-tam niekto nájde chybu v hre, no väčšinou ľudia gratulujú a tešia sa z úspechu. No ak nedajbože remizujeme alebo prehráme?
Spŕška nadávok, urážok a osočovania priam vypichujú oči. Každý zrazu vie, kde bola chyba, čo sa malo urobiť lepšie a podobne. Po bitke je každý generál. Avšak priať zlé veci ľuďom reprezentujúcim našu krajinu je úbohé. Za posledné obdobie prežíva naše "Áčko" veľmi dobré obdobie, na rozdiel od minulosti. Kedysi sme boli skutočne len do počtu. Neboli sme ani fackovacím panákom na štýl San Marína, no neohurovali sme ani ako iní a podobne. O vrcholových turnajoch sme ani nesnívali. No prišiel zázrak z roku 2010 a po ňom schladenie. Následne mužstvo prebral Ján Kozák a pod jeho vedením sa stalo niečo s naším myslením. Do každej kvalifikácie ideme so zdravou túžbou postúpiť, už sa nestrachujeme pred každým zvučnejším menom, vieme potrápiť každého. Boli sme na ME 2016, takmer jednou nohou na MS 2018 a pred nami sú ďalšie kvalifikácie. Mužstvo sa mení, omladzuje a má veľmi veľkú perspektívu. Lobotka, Škriniar, Dúbravka a ďalší budu cennými oporami a môžeme sa tešiť na ďalšie úspechy, ktoré určite prídu!
Aké výzvy nás čakajú?
Neúčasť našich na MS 2018 nie je koncom sveta. Prejde chvíľa a máme tu ďalší kvalifikačný cyklus. Hostiteľom bude exotický a kontroverzný Katar v roku 2022. Skupiny sa budú žrebovať v júli 2019. Vtedy bude zasa Slovensko hostiť MS v hokeji. Dozvieme sa mená súperov a budeme môcť rozpútať ďalšie boje. Zaujímavé budú aj Majstrovstvá Európy 2020. Kvôli výročiu sa turnaj uskutoční doslova po celej Európy, v 13 mestách (najbližšie Budapešť). K rozlosovaniu skupín dôjde 2. decembra 2018. Veríme, že nám žreb dopraje chcených súperov.
![Slovenská futbalová reprezentácia postúpila na vyšší level. Rok 2018 bude pre fanúšikov veľmi zaujímavý](https://i.refresher.sk/public/default/image-missing.jpg)
Neobyčajnou novinkou bude blížiaca sa Liga národov. Turnaj nahradí klasické priateľské/prípravné zápasy, kde väčšinou o nič nejde a tak sú najmenej atraktívne. 55 európskych krajín sa rozdelí do A,B,C a D divízie. Slovensko sa nachádza v B.divízii v 1. koši. Ku žrebovaniu dôjde čoskoro, už 24. januára 2018. Naši reprezentanti "schytajú" dvoch súperov z ponúkaného: Švédsko, Ukrajina, Írsko, Bosna a Hercegovina, Severné Írsko, Dánsko, Česko a Turecko. Nejde len tak o nič, hrá sa o miestenky na EURO 2020! V skupine hrá každý s každým (doma i vonku), najlepší postupuje vyššie, posledný zostupuje nižšie.